Hvorfor synger jeg?
For at lette mit knuste hjerte.
Hvorfor skulle jeg spinde en ende -
- hvis enden til slut bliver kappet?
Hvorfor skulle jeg huske -
- hvis erindringen blot knuser mit hjerte?
Ali Sumito blev dræbt i Sukasari.
Hvad skete der?
Mine mænd var bange for blod.
Så jeg kvalte ham sådan her. Hans tunge stak ud...
Du spurgte selv.
Jeg skar ham op. Indvoldene væltede ud.
En anden...
Jeg kastede ham. Han landede på en sten, så kraniet flækkede.
Han prøvede at holde sammen på hovedet.
Din mor savner dig, Ramli.
Jeg har ikke set dig i lang tid.
Jeg ser dig stadig i mine drømme.
Du kan se mig, men jeg kan ikke se dig.
Jeg ville ønske, jeg kunne se dig.
Du er min søn. Jeg opfostrede dig. Jeg savner dig.
Du blev torteret, smidt ud i floden...
Kun dine knogler var tilbage. Ikke noget kød.
Bed til, at jeg bliver rask. Din far er også syg.
Han er blind, forkrøblet, døv...
Det er vores skæbne. Vi er begge to syge.
Mit er ikke så alvorligt... Jeg har bare ondt i hoften.
Løft dig selv op.
Giv mig din hånd.
Og den anden.
Løft dig nu op.
Kom hen til kørestolen.
- Skal jeg selv løfte mig op? - Ja.
Vent.
- Det er nogenlunde det samme. - Føler du dig svimmel?
- Hvilken en er bedst? - Den her.
Hvor boede du i 1965?
Aceh.
I Aceh var der mange, der blev dræbt i 1965.
Nej, der skete ikke noget.
Jeg hørte, at folk blev hængt.
Nej, der var roligt.
Ved Slangefloden blev der dræbt mange mennesker.
Kommunister, mener du? Det ved jeg ikke noget om.
- Men i Aceh skete der ikke noget? - Nej.
- Kan du huske kommunisterne? - Selvfølgelig.
Hvem var de?
Jeg ved ikke, hvad de gjorde, men de fik bind for øjnene -
- blev ført ned til floden og blev slagtet eller skudt.
Hvem slagtede dem?
Hvor skulle jeg vide det fra?
Du stiller for mange spørgsmål.
Undskyld. Det er bare for at få tiden til at gå.
Når jeg møder ældre mennesker, vil jeg gerne høre om fortiden.
Briller! Jeg sælger briller!
Leger du med brillerne? Det kommer du til at fortryde.
Mine øjne er store!
Vil De købe et par briller, hr.?
Dem her klæder mig bedre.
Far, kan du stadig synge?
- Hvad? - Kan du stadig synge?
Naturligvis!
Vær sød at synge, så.
Du er så sexet! Jeg kan ikke holde det ud!
Dit lange, krøllede hår...
Dine bløde kinder...
Så dejlig at se på...
Er du gift?
Da din bror døde -
- faldt din fars tænder ud, en efter en. Det var frygteligt.
Hver morgen tabte han endnu en tand, indtil der kun var to tilbage.
Han ville ikke tale.
Jeg kunne ikke spise.
Jeg kunne ikke sove. Ikke bade.
Jeg sad bare under tamarindtræet -
- og mindedes, hvordan din bror plejede at sidde der -
- og spise sin middagsmad.
Du ligner ham meget. Du er svaret på mine bønner.
Jeg bad: "Vil du ikke nok erstatte min døde søn?"
Hvis du ikke var blevet født, ville jeg være blevet vanvittig.
Jeg troede, mit liv var forbi...
Men to år efter, at han døde, blev du født.
En næsten overset sejr over kommunisterne er vundet i Sydøstasien.
Faktisk er det det største nederlag til kommunister nogensinde.
For 16 måneder siden eksploderede disse smukke øer i chokerende vold.
I mange tilfælde blev hele familier likvideret.
Og udrensningen fortsætter den dag i dag.
Bali er så smuk en ø, folk er så tiltrækkende, og klimaet dejligt.
Det er svært at tro, at så skrækkelige ting er foregået her det sidste år.
Ja, men nu er Bali blevet skønnere uden kommunisterne.
Hvad skete der i landsbyen?
Nogle af landsbyens kommunistledere indså, at de havde taget fejl -
- og opsøgte landsbyrådet og spurgte -
- hvornår rådet ville rense landsbyen for kommunister?
Kommunisterne bad selv om at blive dræbt?
Nogle af dem. Nogle af dem ønskede at blive dræbt.
"Giv mig en mulighed for at sige farvel til mine slægtninge -
- så er jeg parat til at blive dræbt i morgen."
Indonesien har potentielle rigdomme i råstoffer.
Goodyear Sumatran Rubber Empire er et eksempel.
Gummiarbejdernes fagforening var kommunistisk.
Så efter kuppet blev mange af dem dræbt eller fængslet.
Nogle af de overlevende arbejder igen, men nu som fanger.
Med bevæbnede vagter.
Øerne forholder sig forskelligt til de kommunistiske fanger.
I nogle lejre sultes de ihjel eller frigives, så de lokale kan dræbe dem.
Ted Yates for NBC News.
Kan du svømme som de børn der?
Selvfølgelig. Der er lavvandet.
Du spiller bare sej!
Kommunister er grusomme.
Kommunister tror ikke på Gud.
For at ændre det politiske system -
- kidnappede kommunisterne seks generaler fra hæren.
De snittede generalerne i ansigtet med barberblade.
Kunne du tænke dig det?
Forestil dig, hvor ondt det ville gøre at få øjnene stukket ud.
Deres øjne blev flået ud!
Hvis man slagter en kylling -
- og bare flår hovedet af den... Ville det ikke være grusomt?
Grusomt.
Kommunisterne var grusomme -
- så regeringen måtte holde dem nede.
Kommunisterne blev sat i fængsel.
Deres børn kunne ikke blive regeringsembedsmænd.
Hallo! Du er barn af en kommunist!
Du har ikke lov til at arbejde for staten.
Hallo! Din bedstefar var kommunist!
Du må ikke være i hæren!
Hallo! Din bedstemor var kommunist!
Du kan ikke blive politibetjent!
Hvis man gør oprør mod staten, kommer man i fængsel.
Så lad os takke de helte -
- som kæmpede for at gøre vores land til et...
Demokrati!
Generalerne nægtede at skrive under, så de blev snittet med barberblade.
Deres øjne blev stukket ud.
En anden general nægtede også at skrive under...
så de snittede ham i kinden.
Da han stadig nægtede, stak de øjnene ud på ham.
Hvad siger din lærer om, hvem der dræbte generalerne?
Drabsmændene...
- Sagde han ikke, det var kommunister? - Jo.
Det er løgn alt sammen.
Al den her snak om at stikke øjnene ud...
Så kommunisterne var ikke grusomme?
Nej, det var de ikke.
Jeg fik at vide, at de var grusomme.
Generalerne blev dræbt af hæren, ikke af kommunisterne.
Omtalte din lærer de mennesker, der blev dræbt ved Slangefloden?
Eller den million uskyldige, der blev myrdet?
Nej.
De sad sådan her i lastbilen.
De græd alle sammen.
Lammede af skræk.
Med bind for øjnene, bagbundet.
De havde set vores macheter, som var meget skarpe.
Sådan her er nemmest. Og så tager man den næste.
Deres hænder var bundet.
- Josh, hvornår blev det her filmet? - 2003. April.
Måske optræder han sådan her...
fordi...
han fortryder, hvad han gjorde.
Han fortryder, at han dræbte folk.
Fordi han føler skyld -
- når han genopfører drabene -
- er han fuldstændig følelsesløs.
Du spurgte selv!
Er du færdig med at filme?
Og sådan her gjorde jeg med kvinderne.
Jeg flåede trøjen af... Sparkede!
De stjal fra deres ofre.
Nu er de rige.
De dræbte mændene og tog deres koner.
Hvordan har du det med at være omgivet af din søns mordere?
Du ser dem hver dag...
Det er skrækkeligt.
Når vi mødes i landsbyen -
- taler vi ikke sammen.
Jeg hader dem.
I vores landsby er borgmesteren og skolelærerne...
De var alle sammen mordere.
Gud bestemmer. De mennesker kan gøre, hvad de vil.
De ødelagde så mange mennesker...
Nu nyder de livet.
Men vent bare. I livet efter døden vil deres ofre hævne sig.
De kommer til at lide senere.
Der er ingen grund til at bringe det op nu.
Hvor gammel er du, mor?
Omkring 100 år.
- Hvor gammel er du ifølge dit ID? - Mit ID?
Det har jeg tabt.
Det her er fars ID.
"Født i 1909".
Så han er 103 år gammel.
Din far? Umuligt.
Men problemet er...
Din far må være 140 år gammel.
Han har været syg sådan her i 13 år.
Men mor, far siger, at han er 17.
Jeg blev gråhåret før ham.
Har du nogensinde fejret din fødselsdag, mor?
Nej, den slags tror jeg ikke på. Man bliver afhængig af det.
Vi fejrer ingen fødselsdage.
- Hvor sover du? - Der.
- Hvorfor ikke sammen med far? - Han lugter af tis.
Når jeg vil have et knus -
- kildrer han mig.
- Men I har mange børn. - Når det er tid til børn, laver vi dem.
Jeg kan ikke sove, når han krammer mig -
- så jeg sparker til ham, og så lader han mig være.
Hver aften læssede vi vores kvote på lastbilen -
- og kørte ned til Slangefloden.
Lastbilen standsede her.
Vi trak vores fanger ned fra ladet -
- og slæbte dem 100 meter ned ad floden.
Nogle skreg, nogle græd. Nogle bad om nåde.
Vi havde allerede tæsket dem på lastbilen -
- så de ikke kunne løbe væk, når de kom herud.
Vejen var fyldt med Komando Aksi-medlemmer.
Men det skete om natten.
Og udenforstående fik ikke lov til at komme ind.
Kun os. Distrikterne skiftedes.
Lad os for eksempel sige, at du er et offer.
Du har ingen kræfter tilbage...
- Fordi vi har tæsket dig, - Jeg er halt.
Sæt Dem venligst på hug, hr.
- Begynd så at trygle... - Jeg skulle vel sidde, men ikke på hug.
De trækker mig i benene...
- Men jeg har ikke noget tøj på. - Ikke noget tøj.
Kun undertøj.
- Hvordan blev han slæbt? - Sådan her.
De lå jo ned.
Og de var bundet på hænderne.
"Træk ham ned til flodbredden!"
Han er fuldstændig hjælpeløs nu.
Den er smuk.
Den dufter dejligt!
Den dufter dejligt... Men meget diskret.
Så det her er stedet?
De kørte os herud og førte os den vej.
- Blev I stillet op på række? - Ja, én række.
Stod folk og så på som her?
Nej! Folk var alt for bange til at kigge.
- Ingen kom udenfor? - Nej, ingen.
De turde ikke.
Er det her, at det gik op for Ramli, at han ville blive dræbt?
Ja, han skreg på hjælp.
Han skreg: "De vil slå os ihjel."
Han blev ved med at råbe: "De slår os alle sammen ihjel."
Hvor flygtede du?
Henne ved det hus der.
Jeg kunne høre skrig og skud.
Bang! Bang! Bang!
Det var her, Ramli blev hakket ned.
Og manden her sprang ned fra lastbilen og flygtede ind i plantagen.
Hvordan har du det med at komme tilbage hertil?
Fortid er fortid. Jeg har accepteret det. Jeg ønsker ikke at huske det.
Så beder man bare om ballade.
Sagen er lukket. Hvorfor åbne den igen?
Såret er helet.
Er der en sti ned til floden?
Så vi slæbte dem ned ad bakken her.
Hvis de ikke ville slæbes, smed vi dem ned.
Sådan her...
Skråningen er glat.
Nu er det sikkert.
Hjælp! Nåde ...!
Vi slæbte dem. Nogle af dem skreg.
Nåde, nåde ...!
- Men vi er ligeglade... - Hjælp!
Faktisk tæskede vi ham igen for at lukke munden på ham -
- for hans skrigeri kunne skræmme mine mænd.
Slå mig ikke ihjel!
Men vi trækker ham videre...
En anden mand skubber mig bagfra.
Kan fangerne se blodet herfra?
Ja.
Ja, for stedet var oplyst af fakler.
- Så du ved, at du skal dræbes nu? - Ja.
Du kan se de andres blod?
- Ja, han ved det. - For de andre kom før ham.
Så han har opgivet alt håb.
"Nu skal jeg snart dø," tænker han. "Jeg må hellere bare acceptere det."
Her er stedet.
Der lå nogle planker her.
Der var en bådebro.
Jeg gik derud...
sådan her.
Nogle lå ned...
Andre var foroverbøjede.
Bøddelen kommer og hakker...
Hakker gennem min hals.
- Blodet! - Blodet sprøjter i alle retninger.
Efter at mit hoved er blevet hugget af, bliver jeg sparket ud i floden.
- Sparket den vej. Han flyder... - Det samme gør mit hoved.
Hans krop vipper op og ned.
Langsomt...
Min gamle krop er tung nu.
Må fred være med dem, der hviler her.
Mit navn er Kemat.
Jeg er her med en ven.
Må Gud se i nåde til os alle.
Må Gud velsigne alle, der hviler her.
Mine venner og familie.
Det er Guds opgave at straffe dem, der gjorde vore venner og familier ondt.
Det er ikke vores opgave at straffe.
Åh, Gud, skænk os fred.
- Hvor gammel er du? - 72. Næsten et århundrede.
Mit ID-kort gælder nu livet ud. Der er ingen grund til at forny det.
- Undskyld... - Værsgo.
Hvordan mødte du Joshua?
Han kom hertil for syv år siden.
Dit venstre øje er dækket til, så vi tester dit højre øje.
Se længere fremad. Er det skarpere?
Det er skarpere.
Er dine naboer bange for dig?
De fleste her var kommunister.
De ved, de er magtesløse over for mig.
Fordi jeg er en del af en massebevægelse.
Selv om de fleste her var kommunistiske bønder -
- er de bange for mig.
- Så folk her er bange for dig? - Ja.
- Er det bedre? - Ja.
Hvis vi ikke drak menneskeblod, var vi blevet vanvittige.
Mange blev vanvittige.
Er det her mere tydeligt?
Nej, det er det samme.
- Hvad med det her? - En smule sløret.
Fortæl mig om dem, der blev vanvittige.
Nogle dræbte så mange, at de blev vanvittige.
En kravlede op i et palmetræ hver morgen for at kalde til bøn.
Han dræbte for mange mennesker...
Der er kun én måde at undgå det på:
Drik ofrets blod, eller bliv vanvittig.
Men hvis du drikker blodet, kan du gøre hvad som helst.
- Hvordan føler du... - Både salt og sødt. Menneskeblod.
- Undskyld? - Menneskeblod er salt og sødt.
Jeg ved af erfaring -
- at hvis man skærer en kvindes bryst af -
- ligner det et kokosnøddemælkefilter.
Det er fuldt af huller.
Der var en kommunistisk kvinde.
Hun boede sammen med sin bror, men han var ikke kommunist.
Han ville ikke dræbe sin egen søster, så han sendte hende hen til mig.
- Så du... - Ja, han sendte hende hen til mig.
Skar du dine ofre mere end én gang?
Nej, kun én gang! Man skærer ikke to gange i mennesker.
Hvorfor skar du så kvindens bryst af?
- Hvorfor ikke? - Du skar hendes bryst af. Og hvad så?
- Halsen. - Det er to gange.
Det betyder ikke noget. Hvis det er onde mennesker, kan man hakke løs på dem.
Hvem var kommunisterne?
Det Indonesiske Kommunistparti.
Du sagde...
Medlemmer af kommunistpartiet havde ikke nogen religion.
De dyrkede sex med hinandens koner, sagde man.
- Det er kun et rygte. - De sagde det selv!
Når vi afhørte dem.
- Men islam opfordrer ikke til drab. - Nej, det gør den ikke.
Muhammed dræbte aldrig nogen. Han var modstander af drab.
Men man har lov til at dræbe sine fjender.
Så du...
Hvorfor stiller du de spørgsmål?
Prøver du at gøre mig vred?
Jeg ved, hvad du laver.
Dine spørgsmål er for dybdeborende.
Den slags spørgsmål kan jeg ikke lide.
Jeg kan afbryde det her. Det er helt fint med mig.
Du spørger meget mere indgående, end Joshua nogensinde gjorde.
Det bryder jeg mig ikke om.
Jeg kan ikke lide at tale om politik.
- Du taler konstant om politik. - Jeg ved ikke noget om politik.
Det siger du, men dine spørgsmål er politiske.
Og nu har jeg ikke tid mere. Jeg skal hen i moskeen.
Javel.
Okay. Jeg laver nogle briller til dig.
Nu har jeg dine tal.
- Jeg vælger et stel, der passer. - Tak.
Jeg vil gerne have læsebriller.
Hvordan ser du på de begivenheder?
Det er forbi. Alt er trygt nu.
Fortid er fortid.
Heldigvis drak jeg blod.
Ellers ville jeg være vanvittig og kalde til bøn oppe fra træerne.
Men noget foruroliger mig.
Jeg er her ikke for at genere dig -
- men for at afdække den sande historie.
Historien er hele tiden blevet forvansket.
De mennesker, du dræbte, havde ingen religion. Det passer ikke.
Det er kun propaganda for at give religiøse som dig -
- en undskyldning for at dræbe.
"Kommunister har sex med hinandens koner" er løgn. Det er propaganda.
Nu snakker du politik igen. Det er ikke godt.
Joshua, stands det kamera!
Hvorfor taler du hele tiden om politik? Hele tiden politik.
Hvorfor bevæger de sig?
Der er en sommerfugl indeni.
- Fik du trukket en tand ud i går? - Ja.
- Var den løs? - Nej.
- Hvordan trak de den ud? - Med en tang.
Og?
Og...
Og... Det ved jeg ikke.
"Mor!"
"'Er det dig, Ramli? Er du kommet tilbage?" "Ja, mor."
"Kom her, mor."
Jeg kyssede ham.
Jeg tog hans tøj af.
Han var dækket af blod.
Han var skåret op.
"Mor, må jeg få noget kaffe?"
Men da vandet kogte, kom de for at hente ham.
De sagde, at de ville køre ham på hospitalet.
Selvfølgelig ville de ikke køre ham på hospitalet.
Han var jo på flugt fra dem.
Jeg kyssede ham...
"Farvel, mor ..."
"De vil ikke lade mig komme med, Ramli."
Bed til, at mordernes børn lider.
Deres børn og børnebørn.
De mennesker, der dræbte dig...
Bed til, at de bliver dræbt.
Må de lide...
Dem, der dræbte dig...
Dit lange, krøllede hår...
Dine bløde kinder...
Så dejlig at se på...
Er du gift?
Far?
- Hvor gammel er du? - Hvad?
- Hvor gammel er du? - Lige nu?
Ja. Hvor gammel er du?
Jeg er...
Far?
Sådan cirka...
16-17 år gammel.
- Du er 16? - Ja.
Jeg er 44. Hvordan kan du så være 16?
- Hvad? - Jeg er 44. Hvordan kan du være 16?
Måske kan vi begynde med...
Med det, der skete?
Vi udryddede kommunister i tre måneder... dag og nat.
Vi førte dem til et sted godt tre kilometer herfra.
Vi gravede et hul og begravede dem levende.
Vi fik lister over fangerne, som vi førte ned til Slangefloden.
Hver aften underskrev jeg listen.
Hvor mange mennesker stod du for?
Mellem 500 og 600.
Fordi det er en international sag -
- skulle vi have...
Vi burde få en gave.
Vi skulle belønnes med en rejse til Amerika.
Hvis ikke med fly kunne det gøres med et krydstogtskib.
Det fortjener vi!
Vi gjorde det jo, fordi Amerika lærte os at hade kommunister.
Den mur, der adskiller os, min elskede...
Det er en forbandelse, vi ikke kan undgå...
Gid den ikke ville komme imellem os.
Men gå ikke... Bliv hos mig, min elskede.
Du er leder i lokalsamfundet her -
- og du er meget velhavende.
Blev du rig på grund af det, du gjorde dengang?
Jeg takker Gud...
Jeg har mange velhavende venner, som hjalp mig -
- på grund af vores heroiske kamp.
Da jeg byggede huset her, gav de mig byggematerialerne.
Så al din rigdom stammer fra det, du gjorde?
Hvis man gør noget godt, bliver man belønnet.
Du var leder af Komando Aksi i regionen her -
- så du var ansvarlig for massedrabene her.
Ved folk i området det?
Ja, det gør de.
Det er sådan, at...
Jeg...
Min ældre bror...
Han blev dræbt.
Fordi du beordrede drabene...
Det var egentlig ikke mig...
Du var ansvarlig som leder af Komando Aksi.
Der var mange Komando Aksi-grupper.
Men du var øverste leder.
Komando Aksi var folket i forening med hæren.
Og vi havde kommandanter over os...
Og vi blev beskyttet af regeringen.
Så du kan ikke sige, at jeg var ansvarlig.
Alle de gerningsmænd, jeg har mødt...
Ingen af dem føler noget ansvar.
De fortryder ikke engang...
Jeg ønsker ikke at støde dig -
- men jeg synes, at du undviger dit moralske ansvar.
Du prøver at vaske dine hænder.
Adi, hvor boede din bror?
Her i din region.
I hvilken landsby?
Beklager... Det vil jeg ikke sige.
- Hvilket underdistrikt? - Jeg beklager...
Bare sig det. Det er helt i orden.
Du må forstå, at jeg er nødt til at skjule min identitet -
- for morderne er stadig ved magten -
- og betragter sig stadig som helte.
I denne tid er der samfundsomstyrtere overalt...
De kendte kommunister er ikke farlige.
Det er de hemmelige, der er farlige.
Måske er det, du foretager dig nu, en hemmelig kommunistisk aktivitet.
Hvis jeg havde henvendt mig til dig sådan her under militærdiktaturet -
- hvad ville du så have gjort ved mig?
Du kan ikke forestille dig, hvad der ville være sket.
Under diktaturet? Da stemningen var spændt?
Du kan ikke forstille dig, hvad der ville være sket.
Så... Fortsæt bare.
Fortsæt med denne kommunistiske aktivitet.
Fortsæt.
Mor...
Jeg har truffet de mennesker, der dræbte Ramli.
Vi prøvede at redde Ramli ved at bestikke dem med to køer.
Det lykkedes ikke.
Selv om de gjorde de ting, er det sådan, at hvis de fortrød -
- kunne vi tilgive dem.
Vi er trods alt naboer.
Men du fortæller dem vel ikke, at du er hans bror?
Jo, det gør jeg.
Vær forsigtig!
De kunne komme gift i det, du drikker -
- så sig, at du faster.
Vær meget forsigtig!
De kunne sende bøller efter dig for at flå dig i småstykker.
Hvad er det, du prøver på? Lad det ligge.
Men tag en butterflykniv med dig.
Eller en kølle viklet ind i avispapir.
Hvis de prøver på noget, kan du slå dem i baghovedet.
Lige her.
Så rejser de sig ikke igen.
Det er nemt her.
- Der er en knogle her. - Rygraden.
Nogle gange skal man hakke to gange.
- Men her er det nemt. - Struben.
Man bliver ved med at skære halsen over på dem.
Hvis man skærer bagfra, er det helt lydløst.
Men når man skærer struben over, kommer der lyd.
Og blodet sprøjter ud.
- Lad, som om det her er en machete. - Stik mig.
Undskyld, hr.
Skær...
Flå hans penis af... Spark... Død.
Det er ligesom med Ramli... Vi måtte skære hans penis af.
Bagfra. Ved at hugge her.
Det fandt sted. Det er historie. Det er historisk!
Vent lige lidt... Hvad skete der med Ramli?
Optag det derovrefra.
Og du sætter dig på hug her.
Jeg har en kniv med... For at gøre scenen mere autentisk.
- Det er da farligt! - Nej, slet ikke.
Det gør det mere autentisk.
Jeg skulle have taget en machete med.
Så vi skar i Ramli igen og igen -
- og stak ham sådan her -
- indtil han så ud til at være død. Så skubbede jeg ham ud i floden...
Han klamrede sig til trærødderne, mens han tiggede: "Hjælp mig!"
Så vi fiskede ham op og dræbte ham ved at skære hans penis af.
Vi begravede ham i Pelintahan... Der står en gravsten der nu.
Ramli var sikkert et godt menneske...
Men hvad skulle vi gøre? Det var en revolution.
Hvilken støtte fik I fra hæren?
De ventede oppe ved vejen i lastbilen.
De kom ikke med herned.
De kom aldrig herned.
De kaldte det for "folkets kamp".
Så de holdt sig på afstand.
Hvis hæren var blevet set gøre det her, havde det skabt vrede i verden.
"Hæren dræber kommunisterne!"
For at beskytte deres image fik de det til at se ud -
- som om folket udryddede kommunisterne.
Men alle ved, at hæren stod bag.
Du var chef for Komando Aksi.
Mange blev dræbt, især ved Slangefloden. Gav du ordre til det?
Massedrabene var folkets spontane handling.
Folket hadede kommunismen.
Komando Aksi hentede ofrene i de politiske fængsler -
- og kørte dem med politieskorte til Slangefloden, hvor de blev dræbt.
Hvordan kan du kalde det "spontant"?
Du misforstår mig...
Det, jeg mente med "spontant", var folkets had til kommunismen.
Siger du ikke bare det, fordi du sidder i den lovgivende forsamling?
Nej, jeg gør bare rede for tingenes tilstand.
Jeg er ikke Rambo.
Jeg var generalsekretær i Komando Aksi.
Eller er forbrydelsen så omfattende, at du ikke vil erkende det?
Nej, jeg synes ikke, det er noget særligt.
Men en million mennesker blev dræbt.
Det er politik.
Politik er den proces, hvorved man opnår sine mål.
På forskellig måde.
Ikke sandt?
Siden 1971 har du været i spidsen for den lovgivende forsamling.
Der kan være flere hundredtusinder ofre her.
Hvordan kan du udøve politik -
- omgivet af familierne til dem, du har dræbt?
Det hænger sådan sammen...
Hvis du vil tale politik...
Hvis ofrenes børn ikke kunne lide mig -
- ville jeg aldrig få de fleste stemmer.
Så ville jeg aldrig blive genvalgt.
Der ligger beviset. Jeg er ikke arrogant.
Man skal aldrig såre folks følelser. Få dem til at føle sig godt tilpas.
Besøg dem. Formelt eller uformelt.
Skræmte du dem til at stemme på dig?
Selvfølgelig ikke.
Jeg er født i februar 1968.
Og min bror var et af ofrene...
og blev brutalt myrdet af dine folk.
Lad mig stille dig et spørgsmål...
Ønsker ofrenes familier, at myrderierne skal fortsætte?
- Selvfølgelig ikke! - Nej? Så slå ind på en anden kurs.
Hvis du bliver ved med at gøre fortiden til et problem -
- vil det helt afgjort ske igen.
Før eller siden vil det ske igen.
"Aisyah gik hen til ..." Hvad står der? "Kantinen".
Da Aisyah kom hjem, spiste hun frokost og tog sig en lur.
- Det er en lang historie. - Aisyah gik hen på markedet.
Hun købte blæksprutter.
Ups, jeg slog en prut.
Fy da!
Læs videre. Det handler om min prut.
- Hvor? - Her.
Den lugter!
Men den lugter da godt, ikke?
Det her bliver endnu værre.
Hvor længe har du gået uden at børste tænder?
En, to, tre, fire, fem...
Et år.
Det er et år siden.
Giv mig lige bogen, Aisyah.
Hvis jeg havde vidst, at du skulle møde morderne -
- havde du ikke fået lov.
De kunne have kidnappet dig...
Eller fået dig dræbt og smidt dig et eller andet sted.
Tænkte du slet ikke på dine børn?
Hvis der sker dig noget ondt, hvad så med os?
- Er onkel hjemme? - Ja.
- Hvordan går det? - Det går fint.
Er onkel indenfor?
Hvordan går det, onkel?
- Har du det godt? - Ja.
Jeg er kommet for at tjekke dine øjne -
- fordi du sagde, at du har problemer med dem.
Hvordan er det her? Mere klart?
Næh, det er det samme.
- Er det værre? - Nej, det samme.
- Hvor gammel er du? - 82.
- Hvad er aldersforskellen til mor? - Ikke stor.
- Boede du her i 1965? - Ja.
Det var, mens Ramli var i fængsel her.
Jeg fik ordre til at bevogte fangerne.
Nå, var du fangevogter?
Jeg ved ikke, hvad der skete -
- efter at fangerne var ført væk.
Jeg var bare vagt.
Så du fangerne blive ført bort?
Naturligvis.
Hver gang lastbilen kom, kørte de væk med 30 mere.
Hvornår opdagede du, at alle de fanger -
- du bevogtede, blev dræbt?
Et medlem af Komando Aksi sagde det til mig:
"I aftes, mens du havde vagt, dræbte vi alle fangerne."
De smed ligene ned i gamle brønde, i Slangefloden...
Jeg hørte det fra medlemmer af Komando Aksi.
Kunne du ikke forsvare ham?
Eller bede dem om ikke at dræbe din nevø?
Nej. Komando Aksi var under hærens kommando -
- og det var jeg også.
Jeg fik ordre til at bevogte fængslet, så det gjorde jeg.
Men du fortryder ikke noget?
Du bevogtede folk, så de kunne blive slagtet.
Du var med i drabene...
Mener du, at jeg er ansvarlig?
Jeg gjorde det for at forsvare staten, så jeg føler ikke, det er mit ansvar.
Fortid er fortid.
Jeg ved, det er fortid, men fortryder du slet ingenting?
Hvis jeg nægtede, ville jeg også blive anklaget. Man må hellere parere ordre.
Det vigtige er, at jeg ikke dræbte nogen.
Du ved godt, at de fanger ikke havde gjort noget.
Altså hjalp du med til at dræbe uskyldige.
Jeg hjalp ikke! Jeg tog ikke en machete og slagtede folk.
- Men du bevogtede dem. - Ja! Jeg fik at vide, at de var onde.
Og den slags beder jo aldrig!
I 1965 flygtede kommunisterne ind i moskeerne -
- fordi de var bange for at blive slagtet.
Senere holdt de op med det.
Spørg dem selv, hvis du ikke tror mig.
De lader, som om de er religiøse.
Og du giver mig skylden!
Hvor vover du!
Vidste du, at din bror bevogtede fangerne?
Nej, det vidste jeg ikke.
Jeg tog hen for at snakke med ham.
Jeg spurgte ham om det, og han sagde, at han var fangevogter.
Det har han aldrig turdet fortælle mig -
- Han har aldrig sagt det? - Nej.
Jeg sagde til ham...
"Onkel, du hjalp indirekte med til at dræbe Ramli."
Hvad svarede han?
Hans undskyldning er, at han forsvarede staten.
Forsvarede staten! Sikke noget vrøvl.
Blev han betalt for at hjælpe med til at myrde Ramli?
Han må også have hjulpet med til at føre Ramli derfra.
Han siger, at han ikke vidste, at Ramli ville blive slået ihjel.
Han lyver! Alle var indblandet i det.
Det har jeg aldrig vidst.
Jeg vidste det ikke.
Jeg vidste det ikke!
Kan du se noget?
Far?
Åbn øjnene, far.
Kan du se lyset?
Jeg tror, jeg kan se noget.
Jeg ser meget lidt.
Da jeg gik i 7. klasse fandt jeg ud af...
Folk sagde: "Din far dræbte mange kommunister."
Jeg var stolt af -
- at min far udryddede kommunister.
Min far er berømt her på egnen. Folk respekterer ham.
Engang bragte jeg et kvindehoved hen til en kinesisk café.
Kineserne skreg.
- Kom du med et kvindehoved? - Ja.
- For at skræmme kineserne? - Ja.
Hvorfor var det nyttigt for dig?
Jeg smed det væk.
Nej, han spørger, hvad nytte det gjorde at skræmme kineserne?
- Så de ville blive forskrækkede. - Bare for at skræmme dem?
- Bare for at skræmme dem. - Så smed jeg det i en skraldespand.
Jeg blev ved med at slå dem ihjel og smed ligene i floden.
Deres hænder var bundet bag ryggen af dem.
Så tog jeg et glas, skar halsen over på dem og samlede blodet i glasset.
Der var mange... Gjorde du det ved alle?
Nej. To glas var nok.
Sådan gjorde vi.
Hvor tog I blodet fra?
Fra halsen, selvfølgelig! Vi hældte det på et glas.
Skar halsen over på dem og opsamlede blodet i et glas.
Og så drak vi det.
- Hvorfor gjorde du det? - For ikke at blive skør.
Din far dræbte virkelig mange mennesker.
Og han drak deres blod.
- Hvordan har du det med det? - Det vidste jeg ikke. Det er uhyrligt.
At han drak blod...
Du hører først om det i dag?
- Hvad føler du ved det? - Hvad skal jeg sige?
Jeg har lige hørt det. Det er sadistisk.
Måske er han stadig stærk, fordi han drak det.
Jeg har aldrig hørt om det før...
Min historie er...
Min bror blev også dræbt...
Dengang...
Det er ved at blive sent.
Hvis din bror blev dræbt, beder jeg dig om at tilgive min far.
Ingen af hans børn vidste det. Vi var meget små.
Jeg føler...
Det er ikke din skyld, at din far er morder.
Uanset hvad, er han din far.
- Det er ved at blive sent. - Vær tålmodig.
Jeg synes, at jeg kender dig. Har vi mødt hinanden før?
- På arbejdet? - Jeg synes også, jeg kender dig.
Nu kender vi hinanden. Vi er som en familie.
Dine børn skulle gå i moskeen.
Du må tilgive min far. Tænk på os som familiemedlemmer.
Han er gammel nu. Se ham som din egen far.
Når du kommer forbi, så kig indenfor. Jeg har ikke nogen mor mere.
Jeg tager mig af ham nu. Han er senil.
Han husker ikke så meget. Han er gammel og senil.
Jeg sagde mit arbejde op for at passe ham.
Når der kommer gæster, kan han ikke kende dem.
Han kan ikke engang huske sin egen familie.
Jeg tager mig af ham nu.
Jeg er nødt til at gå.
Farvel, hr.
Kan du huske Ramli?
Kan du huske ham?
Kan du huske din døde søn?
Husker du ham?
- Hvem er du? - Det er mig.
Kan du huske din søn Ramli?
- Hvem? - Ramli. Han blev ført bort.
Hvem er Ramli?
Han blev ført bort af dødspatruljen.
Kan du huske det, eller kan du ikke?
- Huske hvad? - Din søn.
Han blev ført bort.
- Hvis søn? - Din søn. Han blev ført bort.
- Kan du huske det? - Huske hvem?
Vi dræbte 32 her.
Jeg skrev den her bog om det, jeg gjorde.
Joshua bad om et eksemplar.
Det er meget vigtigt, hvis man vil have en højere uddannelse...
Så folk husker os. Vores efterkommere...
Det er en komplet fortegnelse over, hvad der skete her.
Vil du også have et eksemplar?
Jeg har selv illustreret den...
Jeg har lavet tegninger for at give historien liv.
Det her er Slangefloden.
- Jernbroen... Du godeste... - Åh ja.
Da det var overstået, hvem ville så købe fisk?
Ingen købte fisk eller muslinger.
Ingen spiste fisk, for fiskene åd menneskekød.
Din mand dræbte 32 mennesker her.
Jeg ville gerne træffe din mand -
- men eftersom han er gået bort -
- kan jeg i det mindste møde dig og dine sønner.
Af de 32 mennesker, der blev dræbt her -
- handler den værste historie om min bror Ramli.
Han blev hakket i skulderen...
Han blev stukket i maven. Hans indvolde væltede ud...
Han blev stukket i ryggen.
Men det lykkedes ham at løbe hjem.
Ude foran huset kaldte han på min mor.
Hun tog ham med indenfor, men næste morgen førte de ham væk.
Din mand førte ham væk. For din mand var kommandant.
Din mand fortalte min mor, at han ville bringe Ramli på hospitalet.
Men oppe på ladet af lastbilen, hakkede de ham med macheter.
Åh gud...
Så skar de hans penis af, og omsider døde han.
Din mand tegnede oven i købet billeder af det.
Den bog har jeg aldrig set. Har du fået den af min mand?
Ja. Kan du ikke huske det?
Det er min bror. Og det er min mor.
Det der er min bror.
Det var, hvad din mand tegnede.
Det har vi ikke kendskab til. Det har min mand aldrig fortalt.
Der var en bog, men vi læste den aldrig.
Min mand sagde, at han aldrig havde dræbt nogen.
- Men det står i hans bog. - Gør det?
- Ja. - Det vidste vi ikke noget om.
Vi vidste ikke, hvad han lavede.
Vi var kun børn.
Vi vidste det ikke, og han har aldrig fortalt om det.
Det er ikke for at genere dig...
Jeg har været syg.
Men Adi vil tale åbent...
Alle heromkring er venner.
Selv om deres forældre blev dræbt, er vi alle sammen gode venner.
Nu er såret blevet åbnet igen.
Fordi Joshua laver den her film, og min far skrev den bog -
- er såret åbent igen.
Ellers ville du ikke kende mig, vel?
Jo, selvfølgelig. Jeg vidste alt om familien.
Alle ofrenes familier ved, hvem morderne er.
- Men det betyder ikke, vi ønsker hævn. - Vil du have hævn?
Hvis det var hævn, jeg søgte, ville jeg ikke komme sådan her.
Hvem ved? Måske er det derfor, at Joshua kom!
Hvis jeg var i dine sko...
Undskyld.
Hvis jeg mødte en gerningsmand eller hans sønner...
Nu er det nok! Min mor er syg, og det her vil traumatisere hende.
Glem fortiden. Lad os alle enes, som militærdiktaturet lærte os.
Du vil have, at vi skal være åbne, men hvordan? Vi ved jo ingenting.
Prøv at se det her.
Bare tryk på mellemrumstasten.
De mennesker, vi dræbte i plantagen... Som Ramli...
Det her er Slangefloden.
Jernbroen... Du godeste...
Det minder mig om min far. Jeg vil ikke se det her.
Lad os bare snakke.
Jeg kan ikke holde det ud. Sluk for det!
Hvorfor råber du?
Er der andet, du vil sige, Adi?
Nej.
Adi, vi beklager.
VI føler på samme måde som dig.
Bare ét klip til.
Jeg er ligeglad. Jeg ved ikke noget om det her.
Vil du have, at det skal slutte godt, eller hvad?
- Vi ved ikke noget. - Her forklarer han...
Hør nu her, vi ved ikke noget om det.
Du skal ikke skabe problemer, Joshua.
Hav medlidenhed med ham. Han er død og begravet...
Jeg bød dig velkommen her, Joshua. Nu kan jeg ikke lide dig mere.
Åh nej...
Hvor er jeg?
Åh nej.
Jeg befinder mig i en andens hus...
Hvordan er jeg endt her?
Hjælp mig! Jeg er gået ind i en fremmeds hus.
Hjælp! Jeg er i en fremmeds hus!
Han giver mig sikkert tæsk.
Jeg er faret vild.
Du overlevede.
Lad det være.
Overlad det til Gud.
Jeg kan ikke holde det tilbage.
Min søn er død.
Men du overlevede.
Han kravlede hjem gennem rismarkerne...
Så kom de efter ham.
De sagde, at de ville køre ham på hospitalet.
Jeg vidste, at det var løgn.
Jeg tryglede om at måtte tage med ham, men det afslog de.
Det er den sande historie om Ramli.
Og de andre har lignende historier...
men ikke den samme.
Men det var det, vi oplevede.
Det var det, der skete.
Ja, sådan er det... Livet på Jorden.
Du må gerne tage et billede.
Jeg prøver at tale til dig...
Men du bliver ved med at løbe...
Ham her kommer og falder...
Du vil ikke bevæge dig.
Er du ikke træt? Sov...
Jeg kan ikke se dig. Er du der?
Jeg vil se dig.
Kom nu ud.
Er du der virkelig?
Tekster: Allan Hilton Andersen Dansk Video Tekst